Lucy, kjære. Ring meg hvis du trenger noe, så kommer jeg med en gang.
Vær så god. Dette skulle ta hånd om graviditeten.
Takk.
Hei.
Jeg heter Rosemund, men alle kaller meg Rosey.
- Er du kunstner? - Jeg bare liker å tegne.
- Får jeg se hva du tegner? - Det er ikke så bra.
Kom igjen. Jeg lover ikke å le av deg.
Er du veldig opprørt eller noe?
Det er flott. Jeg liker det.
En liten giraff.
- Jøss. Er det ditt rom? - Ja.
- Det er kjempefint. - Takk.
Herregud.
Det er det kuleste huset jeg har sett.
Det er mitt hjem.
Flott.
- Men det er ditt. Jeg... - Så jeg kan gi det til deg.
Du har ikke fortalt hva du heter.
Jeg heter Lucy.
Lucy.
Fint.
20 ÅR SENERE
Lucy! Lucy! Lucy!
Lucy, jeg elsker deg!
Elskling.
Tenk at jeg lot meg overtale...
Vi har kommet langt siden Agnes Crofts pikeskole.
Se her, ja.
Mine damer og herrer, det er en ære å få presentere kveldens hedersgjest:
Miss Lucy Moon.
Slike kvelder viser at Golfkysten har blitt et kulturelt sentrum.
Alle vil ønske dere velkommen, kunstneren Lucy Moon og din sønn David Moon.
Takk. Det var vennlig. Det føles godt å være hjemme.
Synes du at din sønns livestreaming-prosjekt -
- tar fokus fra kunstnerne og det vi gjør her?
David Moon har nettopp kommet, og det tegner til å bli en herlig kveld.
Det har du nok rett i, etter publikums reaksjon å dømme.
Ja!
- Hei, mamma. - For guds skyld, David.
Hvorfor forstår du ikke at jeg har mitt eget talent?
Se. Vær stolt av meg.
Jeg forstår ikke hvorfor du ikke kan oppføre deg slik at jeg kan være stolt.
Jeg forstår.
Du skulle ha adoptert meg bort. Det hadde spart deg mye tid og energi.
Du hadde hatt suksess, hvis alle skjønte at du er en like god mor som kunstner.
David, nå må du roe deg ned.
- Jeg føler meg uovervinnelig. - Jeg vet det.
- Men prøv å ta deg sammen. - Ok.
- Flytt deg. - Takk for at dere kom hit i kveld...
...for å gi Lucy og David Moon en ekte Golfkyst-velkomst.
Galleriet åpner offisielt om 10 minutter.
Der kan dere for første gang se "Dark Exposure" -
- og David Moons multimediaproduksjon "Hidden Perspectives" -
- som kommer til å gi Golfkysten en helt ny ånd.
Takk for at dere har kommet. Vi ses der inne.
Ikke vær redd. Kos deg.
Hvor faen er David? Han skulle være her nå.
- Jeg får lyst til å gjøre noe annet. - Du er så stygg.
- På en god måte. - Jeg vet det. Derfor får du lov å bli.
Jeg tulla. Det var en spøk.
Det var en spøk.
Kan jeg få alles oppmerksomhet?
Jeg vil takke alle for at dere viser deres støtte til galleriet.
Om et par minutter får dere deres belønning.
I mellomtiden får dere gjerne se på de andre kunstnernes fantastiske verker.
Bare husk å smile. Som David sier, så ser hele verden på.
Takk igjen.
Jeg så ham gå opp med den jenta Connie Lee. Hent ham.
Din jævel! Jeg vil ikke dekke for deg lenger!
Unnskyld? "Lenger"? Det har du aldri gjort, din drittsekk.
Jeg passer på meg selv. Det har jeg alltid gjort.
Så jeg klarer meg utmerket godt uten at du og mamma hjelper meg.
Takk så mye for din falske omtanke.
Faen ta deg, Austin.
Nei. Faen ta David.
God kveld, onkel Walter.
God kveld. Husk å ikke si det til noen at jeg er her.
Her var det livlig.
Velkommen til min fantastiske mamma som alltid har støttet kunstutstillinger.
Hun ser helt strålende ut.
Her er noen av hennes tidligere verker...
Denne er uvanlig fæl.
Vi går videre, -
- og her er hennes tidligere skisser som hun...
David har visst funnet sin metier.
Sitt kall.
Takk. Jeg vet hva det betyr.
Håper du også finner noe en dag.
Og her er kveldens hovedattraksjon:
Et verk som hun har jobbet med i måneder:
"Dark Exposure".
Elskling, nok en suksessfull utstilling.
Og ditt nærvær er prikken over i-en.
Den kjolen... Finnes den i pikestørrelser også?
Jeg er så stolt av deg.
Takk, elskede.
Ikke helt min stil.
Men jeg fikk se det jeg kom for. Takk.
Du der...
Helvete, David. Kom igjen.
Hallo, verden. Du har mitt nummer, så du får legge igjen en beskjed.
- Hva har vi? - Du kan gå rett inn. De er klare.
Ok, takk.
Takk.
Hei, Eddie. Hva har du så langt?
Han heter David Moon. En slags ny YouTube-kjendis.
- Hvor gammel er han? - Han har ikke fylt 25 år.
- Hvem er det? - Gallerieieren Rosemund Wallace.
Ingen tidligere menn eller kjærester. Eller jentevenner.
- Det er alltid bra å vite. - Du, Mike. Se nøye på dette bildet.
Syns ikke du også at det er litt merkelig?
Jo, det er det. Fellini hadde vært stolt.
Hvem da?
Miss Wallace, jeg er kriminaletterforsker Michael Mavredes.
Er det greit hvis jeg stiller noen spørsmål?
Ja.
- Kjente du den unge mannen? - Siden han var født.
Jeg beklager.
Han hadde sine problemer, men han var en god gutt.
Og han var et stort talent.
Han fortjente ikke dette.
Snakket han noen gang om at han var ulykkelig og skadet seg selv?
David var Lucy Moons sønn.
Vi feiret nylig deres verker.
David kan umulig ha begått selvmord.
- Hvordan skal jeg si det til Lucy? - Det er best at jeg tar meg av det.
Nei, nei, nei.
Jeg tar meg av det.
Ok.
Miss Wallace, vil du virkelig gjøre dette?
Hun er min beste venn.
Ok.
- Rosemund, for en hyggelig overraskelse. - Hei, Lucy.
Dette er kriminaletterforsker Mavredes.
- Miss Moon? - Ja?
Vi har noe vi må fortell for deg.
Hva er det? Fortell.
Miss Moon, det er best om vi går inn.
Nei. Fortell det nå.
Her.
Miss Moon, jeg er lei for å måtte fortelle dette.
I dag fant vi din sønns kropp på Wallaces Gallery.
Jeg vet ikke riktig hva som skjedde der.
Det er forståelig.
Hvordan finner vi den som gjorde det?
Det skal jeg prøve å finne ut.
Rosey, dra hjem. Jeg fikser dette.
Jeg må ha noe å gjøre.
En signetring? Se her.
Gi den til meg. Jeg legger den på kontoret.
Nei da. Jeg gir den til Mavredes.
Hei, Miss Wallace.
- Jeg har sakene mine der ute. - Fint.
Hjelp ham. Jeg kommer straks.
Godt å se deg. Vi ser frem til utstillingen din.
Takk.
- Disse er helt fantastiske. - Ja, ma'am.
De vaskes opp på stranden, og jeg finner dem.
Hvis du blir med, så kan jeg vise deg.
Det vil jeg gjerne.
Takk.
- De er veldig enkle. - Austin...
Se på dem, da De savner særpreg og finesse.
Det er det som gjør hans verker så tiltalende.
De har en råhet, og en slags primitiv kvalitet.
Det mener du ikke.
Du...
Ditt galleri er det eneste i byen som våger å vise ekte kunst.
Det er derfor jeg jobber jeg for deg. Ikke for 15 dollar i timen.
- Det holder, Austin. - Hvordan tror du jeg har det?
Du har ikke engang sett på fotografiene mine.
Så kommer han fyren seilende, og du vil vise ham med det samme. Takk for det.
Helvete!
Du er en kunstner. Du er en kunstner.
De må være solide og ha den riktige formen -
- så man kan se et hode -
- eller en hale.
Eller kanskje en vinge.
Hva slags dyr tror du dette er?
- Aner ikke. - Jo da. Finn øyet.
Jeg beklager, men jeg ser det ikke.
Du er ikke vant til å se verden mellom denne og den neste.
Det er en plass som man bare kan se her inne.
Og du har ikke lært deg hvor du skal lete.
Se her.
Ser du? Der er kroppen.
Og her kommer den opp av vannet.
- Der er hodet. - Ja.
- Det er en hai. - Den har vært der hele tiden.
Du skulle bare kjenne etter med hjertet.
Sett deg der borte.
Dette er så skjønt, Mayo.
Det fins et nettverk som holder til langs kysten.
En gruppe menn. Penger, kontakter.
De er veldig private.
De liker diskrete tilstelninger.
De ordner fester med unge... kreative gutter.
Gutten var sammen med dem i blant.
Det er ingen kvinner på de festene.
Prøver du å si at David var homse?
Det eneste jeg sier er at han var sammen med mange tunge spillere.
Særlig en som jobber for guvernøren.
Han heter James Travers.
Går du på de festene, Mayo?
Nei, ma'am.
Jeg blir ikke bedt.
Men jeg vet en som ville bli det. Du får treffe ham når tiden er inne.
Hva er overraskelsen?
Kom. Jeg skal vise deg noe. Se her.
Er de dine?
Fin komposisjon.
Jeg liker lyssettingen her.
Hør her. Jeg vet at jeg har lang vei igjen som kunstner.
Men jeg tror at disse er klare for å vises.
De er fantastisk fine. Virkelig.
- Så vil du vise dem? - Jeg skal overveie det nøye.
- Ikke sløs med komplimentene. - Austin, jeg liker din kunst. Jeg bare...
- Men jeg vet ikke om du er nyskapende. - Jo, det er jeg!
Er du blind? De er unike! Originale!
Det holder!
Rydd unna, så snakker vi senere når du har roet deg, og jeg har mindre å gjøre.
- Jeg mener det, Austin! - Unnskyld!
Du trenger en pause fra alt kaoset.
Ta en titt på min portfolio. Det er alltid oppfriskende å se på menn.
- Men Benard! - I dress.
- En sterk en skader aldri. - Du er ingen dame.
- Og du er ingen gentleman. Skål. - Skål.
Den her var god, kjære.
Mitt eneste sanne talent.
Benard, hvem er dette?
Jeg har sett den ringen før et sted.
- Ikke tenk på det. - Hvorfor ikke? Hvem er han?
James Travers. En stjernepolitiker som elsker seg selv, som resten av dem.
Å? Du var sammen med ham under en hel fotosesjon.
- Du kan sikkert fortell mer om ham. - Han vridde seg som en slange hele tiden.
Jeg ofrer ikke energi på folk som ikke kan oppføre seg og ikke er kule.
Presenter meg for ham.
Dessverre har jeg og Mr. Travers mistet kontakten.
Jaså?
Greit, men jeg henviser til deg når jeg ringer kontoret hans.
- Takk, der ødela du rusen. - Bra!
Nå som jeg har fanget deg i et svakt øyeblikk...
Hva vet du om soareer for tunge spillere her langs kysten?
- Som jeg ikke vil bli invitert til? - Hvorfor ikke?
Fordi du er kunsthandler? Eller demokrat?
Fordi jeg er en voksen kvinne.
Du mener ikke at du vil treffe den mannen?
Jeg er gravalvorlig, vennen. Fiks det.
Det er håpløst.
Unnskyld, hva holder du på med?
Jeg kom for å hente et par saker.
Du har ingen saker her, så gå. Jeg må snart åpne.
Jeg vet at du ikke har høye tanker om meg.
Men jeg elsket David. Jeg gjorde alt for ham.
- Det passer dårlig nå. - Ting som du ikke ville like.
Jeg beklager. Hans død må ha tatt hardt på deg.
Du holder ikke ut tanken på at noen annen betydde like mye som du.
Han var som en sønn for meg.
David kunne aldri bli lykkelig.
Han ville bare ha oppmerksomhet fra én person.
Og det var hans mor.
Du har sagt nok nå.
Vær snill og gå.
David begikk ikke selvmord.
Han hadde for mye å bevise.
- Austin? Du? - Rosey?
Jeg beklager det i går. Jeg ville bare vise min kunst og pasjon.
Ikke tenk på det nå. Jeg vil prate med deg...
Vi har ikke snakket om det som hendte.
Hvordan har du det?
Det som skjedde med David. Det er grusomt.
Men det er jo ikke helt uventet.
- Unnskyld, hva sa du? - Du visste vel det?
- Visste hva? - Han var høy på kokain hele tiden.
- Og kjæresten hans Connie Lee... - Ikke snakk sånn om David.
Herregud, du visste det ikke.
Dere visste ikke at David... Vet du hva? Du har rett. Vi burde ikke prate om det.
Livet går videre.
Jeg gir meg ikke før jeg får rede på hva som skjedde.
- Det var vel selvmord? - Nei!
- La politiet gjøre jobben sin. - De gjør ikke en dritt!
- Hei. - Miss Wallace, går det bra?
Ja, jeg vil prate med deg om Davids morder.
Jeg vet at han ble drept. Hva gjør du med saken?
Jeg gjør jobben min.
Se meg i øynene og si at du gjør alt for å finne Davids morder.
Vi vet ikke om det fins en morder. Det vil etterforskningen vise.
- Då går jeg. - Miss Wallace...
Bli og ta en drink, så kan vi prate om saken.
Takk. Vil du ha noe å drikke?
Ellers takk.
Jeg vet at du eier galleriet.
Fortell noe om deg selv.
Du får begynne.
Du har ikke tenkt å gjøre det lett, hva?
Ok... Jeg kommer her fra traktene.
Jeg var ballets konge, fotballstjerne... Gjorde alle superheltegreiene.
Nå er jeg politi. Du da?
Jeg flyttet til New York for å være nær Lucy.
Hun trengte noen som kunne hjelpe til med David.
Jeg tok en eksamen i kunst, men jeg var helt talentløs.
Så jeg ble kunstkurator isteden.
Så har det selvsagt gått både opp og ned i karriere og kjærlighetslivet.
- Men det vil du nok ikke høre om. - Jeg forstår.
Jeg likte meg ikke der, så jeg flyttet til Golfkysten.
- Jeg hørte at folk er vennlige her. - Det er de.
Jeg skal gjøre alt jeg kan og holde deg underrettet om saken. Det lover jeg.
- Takk. - Selvfølgelig.
Jeg må gå.
Si fra hvis du får vite noe.
- Det gjør jeg. - Takk.
Jo, en ting...
Jeg fant denne ringen på galleriet. Jeg vet ikke hvem sin den er.
Jeg undersøker saken.
Takk.
Hei, Connie.
John.
Ja, det er meg.
Er det ikke utrolig?
Dette...
Dette er en fin motorsykkel.
Skal du ut og kjøre?
Jeg har tenkt meg til New Orleans et par dager og rense hodet.
- Det der med David, du vet. - Ja. Det var så trist.
For et talent han var.
Han vil bli savnet av oss alle.
Men saken er den, Con...
Før du drar -
- vil jeg ha tilbake det som er mitt.
Jeg gikk til galleriet og lette. Jeg tenkte at David hadde gjemt det.
Men mens jeg var der, kom eieren.
Og hun jaget meg ut. Det må være der ennå.
Eieren, hva?
Connie...
Hvorfor måtte du kødde det til så jævlig?
MORD-JEG SÅ DET
Hallo!
- Forsvinn! Forsvinn! - Det er bare meg.
Jeg vil bare vite hva du så.
Fortell hva du så.
Det jeg så...
- Jeg så den elegante mannen... - Hvilken elegant mann?
Han hadde en fin dress og en fin bil. Og han hadde det travelt den kvelden.
Hvilken kveld?
Den kvelden som gutten ble myrdet.
Ok, fortell nøyaktig hva du så.
Jeg så gutten. Jeg så gutten.
Jeg så gutten. Han holdt på med ting.
Og så... Jeg så det ikke så godt. Gutten skrudde ikke på alle lampene.
Han skrudde ikke på alle lampene.
Så kom den pene mannen.
Og han går inn.
- Og så gjorde de... - Gjorde hva?
Hva gjorde de?
De klemte hverandre... veldig lenge.
Så kunne jeg ikke se mer.
Vis meg galleriet.
Fortell alt du kan om ham. Fortell alt du husker.
Jeg så nummerskiltet.
- Jeg så det. - Husker du hva det sto?
Den var statsregistrert... MK221...
MK221. Takk.
- Det husker jeg. - Tusen takk.
Hei.
- Du ringte. - Ja. Jeg har mer informasjon.
Du kjenner til Beverly, den hjemløse damen?
- Hun så noe den kvelden. - Hva mener du?
Da alle hadde gått, unntatt David, så fikk han besøk. En i en SUV.
Her er registreringsnummeret.
Den er registrert på staten.
Tror du at du kan sjekke det for meg?
Ja visst. Selvfølgelig.
Det er så vakkert her.
Ja, det er det.
Hvordan går det med Davids mor?
Hun nekter å treffe meg.
Uansett hva jeg gjør, så mister jeg alle som jeg bryr meg om.
Nei da.
Du kan ikke anklage deg selv for noe av det her.
Er du gift?
Jeg var det.
- Med ballets dronning? - Noe sånt.
Det gikk ikke.
- Du da? - Nei.
Det er enda en ting jeg ikke er god til.
Min mamma sendte meg til pappas kjæreste og hentet meg hjem til middag.
Jeg var sjanseløs.
- Merket for livet. - Jeg håper ikke det.
Sett deg her.
- Vent her. - Ok.
Hei, hvordan går det?
- Godt å se deg. - Er han her?
Ja, han sitter der inne.
- Pass på deg selv. - Du også.
Rosemund er her.
- Du kan gå inn. - Takk.
Dr. McGowan.
Miss Wallace, så hyggelig å se deg.
- Like måte. - Sett deg.
Takk.
Vil du ha en cocktail?
En gin martini med en oliven, takk.
- Beklager å forstyrre deg i maten. - Ingen fare.
For en vakker ring.
- Et familieklenodie? - Det stemmer.
Jeg skulle vel gratulere -
- med begivenheten hos Lucy Moon.
Dessverre ble tilstelningen overskygget av at den stakkars gutten døde.
Jeg ble veldig lei meg over Lucy og David.
Jeg beklager virkelig.
- Takk. - Takk.
Jeg har lest at han var en lovende mediakunstner.
Derfor tror jeg ikke at han ville begå selvmord.
Nettopp.
- Rosemund, får jeg kalle deg Rose? - Ja da.
Kan vi legge dette til side en stund?
Det er så grusomt.
Etter hva jeg forstår, så kommer du til å vise Mayos verk?
Gud. Jeg elsker virkelig det han gjør.
Mayo Johnson er en veldig heldig mann.
Jeg er ikke helt uvitende om ditt rykte.
Du har visst et godt øye når det gjelder å finne nye talenter.
Jeg kom ærlig talt ikke hit for at snakke om Mayos arbeid.
Men jeg vil gjerne gjøre det en annen gang.
Jaså?
- Ja. - Hva gjør vi her da?
James Travers.
Vår flinke guvernørs skurkaktige høyre hånd.
Han bruker sin makt for å imponere.
Og han utnytter det til å få visse tjenester av yngre menn.
Det høres ut som om du kjenner ham godt.
Dette er Mississippi.
Stemmer.
Mayo tror at David og Travers kjente hverandre.
Jeg håpet at du kunne hjelpe meg å komme til bunns i dette.
Stol på meg. Jeg skal komme til bunns i dette.
Hvis Travers hadde det minste med Davids død å gjøre, så forsikrer jeg deg -
- at rettferdigheten skal skje fyllest.
Oi da.
Når man blir eldre går tiden sannelig mye fortere.
Jeg lurer på hva herr Einstein ville ha sagt om saken.
Jeg må si farvel.
Jeg håper virkelig at vi ses igjen.
Hold deg i nærheten. Jeg kanskje trenger din hjelp senere.
Ja.
Hei. Går det bra?
- Ja. - For en dag.
Kan jeg få en kaffe? Svart, takk.
Jeg kan få sparken for dette.
Før du titter: Det er ikke pent.
Det er et brennmerke.
Vi fant det på Davids lår.
Herregud.
Rettslegen sier merket er maks to uker gammelt.
Formen ser kjent ut.
- Hva mener du? - Den minner om ringen jeg ga deg.
Den som jeg fant på galleriet. Inskripsjonen.
Den ligner symbolet på Walter McGowans ring.
Dr. McGowan?
Ja. Jeg tok en drink med ham i går.
- Leker du detektiv nå igjen? - Nei, det var forretninger.
Jeg lar en tekniker se på det, og skiltet du ville at jeg skulle sjekke.
Bilen tilhører staten. Vi tar rede på hvem som kjørte den kvelden.
Jeg vet at det var Travers.
Du kan ikke bare dra sånne konklusjoner.
- Du må ha tålmodighet. - Jeg har ikke det.
Jeg vet det.
Hva sier du til å dra herfra?
Jeg kan kjøre deg hjem. Det ordner seg.
Regningen, takk.
Rose? Det er meg.
Jeg har dårlige nyheter.
Rosemund! Du har besøk.
- Hva er det der? - 20000 dollar.
- Skal jeg ta det? - Nei, jeg gjør det.
Benard! Hei.
Så hyggelig å treffe deg, Mr. Travers. Takk for at du tar deg tid.
Du er like pen som på bildet.
- Hvilket bilde? - Det som Benard tok av deg.
Og jeg ble så imponert av den vakre ringen du hadde.
Jeg har flere stykker.
Den her Mayo er fantastisk.
Han er virkelig "Skogens herre".
- "Skogens herre?" - Ja. "Fluenes herre", ikke sant?
- "Skogens herre?" - Kunstneren kaller seg det.
Hans kall er å finne liv og gi liv til drivved.
Det som gjør Mayos verker så spesielle, -
- er at han finner drivved og ser dyret i det.
Så maler han det han ser.
Jeg er ingen stor kunstelsker. Det er mer guvernøren og hans kones greie.
Vis meg hva du anbefaler.
Den er interessant, men litt mørk.
- Den faller nok ikke i guvernørens smak. - Beklager.
Jeg tenkte det var noe du ville like.
- Hva mener du? - Den mørke siden.
Rødt tau og svart plast.
Jeg får nesten inntrykk av at denne utflukten var et dekke.
Du var den siste som så David i live.
Vill fantasi kan ikke unnskylde injurier.
Jeg må huske å takke Benard for dette eventyret.
- Du var her den kvelden. - Du må passe deg, Miss Wallace.
Du aner ikke hvem du har med å gjøre.
- Ha det bra. - Like måte.
Jeg ser at de har tatt hånd om deg.
Ja. Takk.
Det er noe jeg vil at du skal høre på.
Ja vel.
Du må passe deg, Miss Wallace.
Du aner ikke hvem du har med å gjøre.
Jeg er sikker på at det er han.
Jeg forstår det, men det er ikke nok til å overbevise en jury.
Jeg skal snakke med mine kontakter og prøve å få mer informasjon.
Skål. Bunnen i været.
Takk.
Takk skal du ha.
Ha en fin dag.
Travers truet meg. Jeg tok det opp.
- Herregud. - Han drepte David. Jeg vet det.
Da jeg ryddet i galleriet, fant jeg en ring med en inskripsjon.
Samme inskripsjon på ringen som Travers har på fotografiet ditt.
Begge ser nøyaktig ut som brennmerket på Davids ben.
Et brennmerke?
Når jeg tenker etter, så hadde McGowans ring samme inskripsjon.
- Hva er det? - Ingenting. Jeg bare...
Vær forsiktig med hvem du anklager for mord.
- Han var ikke på åpningen. - Hva så?
Han mistet ringen den kvelden han drepte David.
Det er mange som har en signetring.
Ikke med det symbolet. Det betyr noe.
Ja. At du prøver å ødelegge meg.
Kjære, han kommer til å tro at jeg er innblandet i denne galskapen.
At jeg lurte ham dit.
Benard...
Vi har vært venner i mange år. Jeg vet når du prøver å skjule noe.
Faen også.
Inskripsjonen på ringen er ordenens symbol.
En veldig privat og innflytelsesrik organisasjon for menn.
Organisasjonen gir ubetinget støtte til medlemmenes -
- forretninger og politiske agendaer.
- Og private agendaer? - Det også.
En måte å sikre en fruktbar framtid, er å rekruttere unge, friske talenter.
Og det er der festene kommer inn.
Ordenen inviterte unge menn til ulike tilstelninger.
Som en del av utvelgelsesprosessen.
Det var sosiale møter der medlemmene ble kjent med aspirantene.
Møtene ble mer og mer preget av konkurranse.
Og en gang ble det voldelig.
Men en slik oppførsel er stikk imot ordenens prinsipper.
Det blir avskydd av medlemmene, bortsett fra en liten gruppe -
- som synes å oppmuntre det.
Gruppen tok den mørke siden så langt at de lot seg brennmerke -
- med ordenens symbol.
Og en av de mest pådrivende var James Travers.
Ryktet gikk om at han og hans gruppe lovet medlemskap og karrieretjenester -
- for de påvirkelige ungdommene -
- i bytte for narko og seksuelle tjenester.
Jeg er virkelig lei for at du fikk høre det fra meg.
Kan du bli med ut litt? Jeg trenger litt frisk luft.
Jeg har jo sagt at han skal fikse bryterne.
Jeg vet ikke hvorfor, men han hører aldri på meg.
Jeg sjekker sikringsskapet. Rop når det lyser.
- Jeg blir med deg! - Nei, jeg trenger deg her.
Benard, har du noe?
Benard har tatt seg en lur.
Om du ikke også vil gjøre det, så foreslår jeg at du gir meg pengene mine.
Jeg vet ikke hva du snakker om.
Husker du Connie? Hun sa at du har pengene for mine varer.
Jeg sa jo at jeg ikke vet...
Tenk etter en gang til.
- Husker du nå? - Ok!
Pengene ligger der oppe. På mitt kontor.
- Ok? - Sånn skal det låte.
Jeg har litt dårlig tid. Hvor faen er pengene?
Åpne den! Lukk opp det jævla skrinet!
Hva i helvete er dette!
Politi! Opp med hendene!
- Slipp henne. - Flott. En jævla cowboy.
Det er over nå.
Slipp pistolen. Nå!
Jeg sverger at jeg stikker henne ned nå.
Flink gutt. Kast den hit.
Kast den hit!
Da drar vi.
Jeg er straks tilbake. Bare rolig.
Kan du holde et øye på ham? Takk.
Hei, vennen. Det går bra.
Det går bra.
- Jeg er lei for det. - Ikke vær det.
Jeg er lei for at jeg ikke kunne beskytte deg.
- Jeg trodde han ville drepe meg. - Nei. Ingen skal gjøre deg noe igjen.
Jeg er her for deg.
Hei, Jim. Sett deg.
- Hvordan er det med Betsy? - Bare bra. Takk som spør.
Vi har hatt et par interessante hendelser her på Golfkysten.
Har du vært her i det siste?
Jeg har sett på kunst til guvernørens nye kontor.
Hvor da?
På Wallace Gallery. De spesialiserer seg i lokale kunstnere.
Akkurat.
Var det ikke der den unge gutten hengte seg?
Jo, det tror jeg.
Vet du noe om gutten?
- Nei, sir. - Nei?
- Jeg bare lurte. Vin? - Takk.
Så du sier at han ikke var med på noen av dine spesielle fester?
- Unnskyld? - Ikke skap deg.
Du vet nøyaktig hva jeg snakker om!
Spar oss tid og fortell meg hvilket forhold du har til David.
Du vet at noen ganger må jeg gjøre ting med guvernørens gjester.
- Det er kanskje det du mener. - Ikke kødd med meg!
Ok.
Ja, jeg traff David på en av festene.
Han hadde et stort prosjekt som trengte finansiering.
Jeg likte ham, så jeg presenterte ham. Det viste seg at andre også likte ham.
Påstår du at han kom til deg for penger når jeg er stinn av gryn?
Hvorfor gjorde han det?
Jeg vet ikke, Walter.
Men han spurte ikke deg, han spurte meg.
Ja... Jeg kom til hans unnsetning.
Din perverse legning drepte gutten. Det kan jeg ikke gjøre noe med nå.
Men en sak kan jeg gjøre med trusselen du har skapt mot hele ordenen.
Har du noen idé om hva som vil skje hvis pressen får snusen i dette?
Om de kom hit og begynte å granske statens mektigste menn?
De ville bli sjokkert av å høre om dine perverse fester og motbydelige liv.
Du fordervet gutten!
Det var kanskje ikke meningen, men du drepte ham med dine egne hender!
Din jævel!
Walter...
Dr. McGowan.
Kom igjen...
Jeg har vært en lojal fotsoldat i over 20 år!
Er ikke det verdt noe?
Det er ikke verdt en dritt!
Mayo?
Kan du vise denne herren ut?
Og lås døren etter ham?
Faen ta deg, Walter!
- Er du sulten? - Jeg tar gjerne noe.
Ikke gjør dette vanskelig.
- Fortell hvem som kjørte den kvelden. - Jeg har jo sagt det.
- Informasjonen er... - ...hemmeligstemplet! Jeg vet det!
Travers. James Travers.
Takk.
Kriminaletterforsker Bob Meyers, takk.
Hei, Bob. Det er Mike.
Det går bra. Jeg trenger en tjeneste til.
Jeg leter etter James Travers.
Mayo?
Hva gjør du her?
Miss Wallace, jeg ville ikke skremme deg.
Jeg måtte bare si farvel til dyrene mine.
Hvor skal du?
Et eller annet sted. Mine bekymringer har alltid en tendens -
- til å ta meg igjen.
Mayo?
Lykke til.
Jeg er så lei for det som skjedde med den gutten.
Rose, det er meg. Vi har endelig fått et gjennombrudd i saken.
- Hva? - Jeg har snakket med rettslegen.
Du hadde rett. David ble myrdet.
- Jeg beklager. - Herregud, jeg visste det.
Travers er hovedmistenkt og han er forsvunnet.
- Hva mener du? - Vi finner ham ikke.
- Hva er neste steg? - Ikke vær redd.
Han er etterlyst i hele staten.
Ok, Takk, Michael.
Pass på deg selv. Jeg ringer så fort jeg er tilbake.
Rosemund, det er meg.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal forklare hva jeg føler nå.
Men det beste jeg kan gjøre er å fortell at du er min eneste sanne venn.
Og at jeg elsker deg.
Mitt liv har kretset rundt en eneste ulidelig hemmelighet.
Jeg har aldri kunnet fortelle den.
Jeg har forsøkt å tegne det av meg mange ganger.
Som jeg ser det, har jeg en eneste utvei.
Og det er å gå til roten av smerten og gjøre slutt på den.
Og nå som David ikke fins lenger, er jeg ikke redd for det lenger.
Så jeg har innsett at det eneste riktige er å dra hjem.
Til mitt riktige hjem, der alt begynte.
Og der det kommer til å ta slutt.
Jeg elsker deg. Ha det.
Helvete!
- Michael? Lucy er i knipe! - Hva snakker du om?
- Jeg er på vei dit nå. - Ikke dra uten meg!
Jeg må. Kom dit så fort du kan.
Det er McGowans gamle hus på Beach Road. Skynd deg.
Vent... Nei!
Ring meg hvis du trenger noe.
Jeg visste at du ville komme.
Jeg kjente hvordan du gled oppover trappen.
Det har jeg alltid gjort.
Jeg kommer hit når jeg vil være nær deg.
Maleriene dine på veggen...
Du er ikke bare min datter.
Du er mitt livs kjærlighet.
Mitt hjertes begjær.
Ja, jeg vet...
Verden kommer aldri til å akseptere vårt spesielle forhold.
Du og jeg.
Du og jeg...
Vi vet at det var riktig.
David... Den stakkaren.
Stakkars David.
Kombinasjonen av din kreativitet og min storhet.
David var et sant geni.
Ikke som sin halvbror Austin.
Han er en stor skuffelse.
Jeg har ingen flere hemmeligheter å skjule for verden.
Unntatt en.
Jeg elsker deg av hele mitt hjerte.
Lucy...
Jeg vil at du og jeg blir sammen igjen. Bare du og jeg.
Vær så snill, Lucy. Vær så snill...
Du og jeg sammen igjen.
- Jeg var den utvalgte. - Hva?
Austin, hva i helvete? Hvorfor?
Å... Herregud.
David var en amatør. Jeg kunne ha gjort deg stolt.
Austin, jeg har alltid vært stolt av deg. Alltid.
Sier du det, "pappa"?
Austin, hør nå.
Hør her.
Jeg hadde tenkt å fortell det. Jeg har vært en feiging.
Men situasjonen falt seg ikke slik.
Det riktige øyeblikket kommer aldri, når hele ditt liv er en løgn.
Du er resultatet av den fine kjærligheten mellom deg og din mamma.
Som David? Din strålende stjerne?
Hør her... David var spesiell.
Spesiell? Han var stoffmisbruker.
- Hva faen snakker du om? - Han var sjuk.
Akkurat som du.
Jeg gjemte meg i galleriet da visningen var over.
David ventet på Travers.
Herregud, du skremte livet av meg.
De begynte å krangle. David var helt i oppløsning.
- Pent. - Hva i helvete?
Du er helt skrudd, din idiot.
Da Travers gikk, fikk jeg sjansen til å gjøre det jeg alltid hadde villet.
Hva er det?
Du drepte ham, din lille dritt!
Ja! Hans beste oppvisning noensinne. Dinglende i et tau.
Du kan få se det. Jeg har opptaket i lommen. Skal jeg sette det på, din jævel?
- Din jævel! - Du er en jævel!
Det er du!
Austin!
Hvordan lenge har du tegnet sånt her?
Siden jeg var fem, tror jeg.
Jeg elsker kunst.
- Hvor kommer du fra? - Kysten. Du da?
Utenfor Jackson. Men mine foreldre døde, så jeg havnet her.
Jeg beklager.
Du da?
Min familie syntes at det er best her.
Du kommer til å klare deg bra. Vent og se.
- Får jeg se flere? - Ja.
Jeg vokste opp her.
Det er derfor jeg hele tiden kommer tilbake.
Du...
Kom.
Har du det bra?
Jeg kommer til å få det.
TIL MINNE OM VÅR VENN CATHY HENDERSON-MARTIN